Subtitle rip: Plavi-G@Team Maj 2003
Kaj je prikazen?
Tragedija, obsojena na ponavljanje?
Trenutek bolečina morda.
Nekaj mrtvega, ki se zdi živo.
Občutek, zaustavljen v času.
Kot zamegljena fotografija.
Kot žuželka, ujeta v jantarju.
HUDIČEVA HRBTENICA (DEVIL'S BACKBONE)
Kmalu bomo tam.
Kaj, hudiča, je to?
Padla je že pred časom, a ni eksplodirala.
Prišli so jo deaktivirat.
in jo pustili tukaj. Nihče je ne more premakniti.
Pridita z mano, prosim.
Carlos, tu me počakaj. Ne bova dolgo.
Kdo so možje zunaj? - Hišnik in pomočnika.
Iz vasi so. Tu imamo vedno delo. Postavljajo kokošnjak.
Kaj se dogaja?
Prišla sta. -Že spet Ayala in Dominiguez?
Ayala je ranjen.
Vedno sta v težavah.
S sabo sta pripeljala dečka.
Kot da jih že nimamo dovolj.
Pojdiva.
Si ti ta novi?
Imaš sladkarije? Ali kos kruha?
Jaz sem Galvez. To je Sova. Ne govori, gleda pa veliko.
Jaz sem Carlos.
Imaš kaj sadja, četudi mehkega?
Ne, imam pa stripe in igračke. Ti jih pokažem? - Ja.
Ne morem sprejeti še enega dečka.
Komaj nahranim te, ki so že tu. Žal mi je.
Njegov oče je padel na fronti. - Deček ne ve nič o tem.
Ne ve. - Vaš mož je bil levičar, pogumen človek. - Ni res.
Jaz sem pogumna. Ricardo je oboževal knjige, imel zamisli.
Odločil se je umreti. Pustil me je tu, da branim njegove ideale.
Nacionalisti bodo tu in kaj bodo našli?
Rdeče, ki skrbijo za otroke redečih. Da ne omenjam tega!
Ne bom ga več pazila. Če hočeta pustiti malega, odnesita zlato.
Ostalo je deset ingotov. Vidva lahko vsaj kupita orožje.
Jaz pa s tem še kruha ne morem. Odnesita ga.
Prečkala bova sovražnikovo ozemlje. - Odločita se.
Fant bo tu lačen, tam pa ga bodo ubili.
Čas za pouk! Gremo!
Poglej, Sova. Strip! Menjajva.
Poglej to marmorno. Najljubša mi je. Iz Kitajske je. In tale.
Sova jo je sam naredil. Iz blata in smrkljev.
Hej, ti! To je moje! - Boš ostal? - Ne.
Zakaj si potem tu? - Prišel sem z g. Ayalo, mojim tutorjem.
Kaj je tutor? -Skrbi zame, ko ni očeta. -Gosposko.
Tu ga nima nihče. Vzemi mi strip. Daj.
Vzemi ga. Daj.
Carlos, poglej! -G. Ayala.
Tvoj tutor te je zapustil, peder! -G. Ayala!
Bodi z njim nekaj časa. Videti je lepo vzgojen.
Gotovo se bosta ujela.
Tole bo treba popraviti. Grof Monte Kristo.
Je Edmond Dantes pobegnil iz zapora? Je srečal Abbeja?
Kopljeta rov. Bosta pobegnila? -Ne vem.
Preberi knjigo in mi povej.
Ostali smo še trije učitelji. Gospa z očali je Alma.
Predava matematiko in branje.
Se spomniš elegantne dame, ki si jo videl? Ime ji je Carmen.
Vaša punca? - Ravnateljica. - Zakaj so me pustili tukaj?
Zakaj ne morem biti z očetom? - Nekaj časa boš z nami.
Malo časa. Zato bodi potrpežljiv.
Milo je za leto dni. Ne porabi ga prehitro.
Sicer te bomo kaznovali z dvema tednoma opravil.
Lahko se igraš na dvorišču, v zgradbi pa je prepovedano.
Tvoja postelja. Številka 12.
Zakaj so nekatere prazne? -Pobegnili so. Ti ne priporočam.
Do vasi je dan hoje. Noči so mrzle, podnevi pa...
Za tvojo omaro. Si razumel?
Nimamo rešetk. To ni zapor.
Si videl, kam so dali ta novega?
V Santijevo posteljo. - Tiho!
S Svinjo misliva, da ti je tu dobro, čeprav se pritožuješ.
Daleč si od vojne, skrit. Lepo skrbijo zate.
Je še kaj boljšega?- Granada. -Zakaj bi šla v Granado?
Poročila se bova. Tam bi kupila kmetijo.
Seveda. - Granada!
Ima Conchita tam družino? Poznaš koga? -Sam se znajdem.
Do zdaj mi je šlo dobro. -Točno. In to brez staršev.
Rdeči so prišli po zlato. -Šolsko zlato.-Zato dobro jedo.
Zdaj mi ne verjameš, vendar mi boš kmalu.
Nocoj bom preizkusil. Povedal bom, kako je šlo.
Imaš čik? - Ne. - Na svidenje.
Ne maram tistih dveh. Gnusita se mi.
Meni se gnusi ta kraj!
Kot deček sem stal sredi dvorišča..
..in zrl v nebo.
Sanjal sem o odhodu od tod. Molim sem, da bi obogatel.
Kupil bi ta sekret in ga do tal porušil.
Težko te je razumeti.
Nihče ne sme vedeti, da sem bil tu 15 let.
Jaz sem vesela, da si se vrnil.
Pojdiva v mojo sobo. Shladilo se je.
Santi.
Kdo si?
Kaj delaš? -Jaz? Nič. - Kaj se dogaja?
Ta novi nam je polil vodo!
Prinesti boš moral novo vodo iz kuhinje.
Ni prepovedano iti tja? - Še nikogar niso ujeli.
Pa tisti, ki vzdihuje? -Kaj je? Greš ali ne?
Kdo je tisti, ki vzdihuje?
Reva si. -Nisem. -Reva ali pa peder.
Prav. Toda ti greš z mano.
Vsak bo napolnil en vrč. Če pa se bojiš....
Pravijo, da je deaktivirana. Ne verjamem jim.
Položi uho nanjo in slišal boš tiktakanje.
To je njeno srce. Še vedno je živa.
Ve, da smo tu.
Skrij se.
Ta.
Pojdiva.
Zunaj te počakam.
Da niso še nikogar ujeli. Svinja.
Carlos...
Kdo si? Živiš tu doli?
Mnogi od vas bodo umrli..
Jaime! Jaime!
Kaj delaš tu?
"Ven, ven, hrepenenja moja. Naj vas spoštovanje ne veže.
Usmiljenju laska, kar skriti se ne more.
Naj usta bodo priča plamenu tvojega srca.
Nihče ne verjame v ogenj. Ako dim ne daje znamenj.
Kdor skrbi za dobro svojo, ta čustev ne skriva.
Moja bolečina je večja od mene. In če je tako...
Potem bo lažje,
.. da ona me porazi, kot da jaz si jo pokorim.
Obzirnost dovolj ni, da solze zaustavi.
Pogumen ni zapornik, ki zapor porušiti ne more."
Zrno moči. Zrno moči...
Carlos, mi poveš, kaj je bilo sinoči?
Nič ne bom povedal.
Na koncu bo začivkal. Boste videli. -Si razumel?
Zadnjič te vprašam, s kom si bil sinoči?
Sam sem bil.
Ne bo povedal. Če hočemo izvedeti, s kom je bil...
Kaj je za zajtrk? -Mleko in kruh. -Popolno.
Zelo dobro. Lahko začnete.
Mislijo, da je Carlos povedal, a jim je vseeno.
Sestradani so. Poglej, kako jedo.
Prvi, ki bo dvignil pogled s krožnika, je sokrivec.
Marcos, Galvez, Jaime in Sova, pridite sem.
Vedel sem, da boš molčal. -Dr. Casares me je prevaral.
To sem tudi jaz rekel. Nisi ti kriv, da smo kaznovani.
Dr. Casares je zelo pameten. - Seveda je.
Previdno. Dajmo, Sova.
Sranje. Za mrliča je zelo težek.
Kristus na dvorišču in Janez Krstnik tukaj.
So stvari tako slabe? -Če je nova Španija katoliška...
Poskusi.
Ne.
Kaj sem ti rekel? Pleši z mano. -Ne. -Daj!
Ne. -Pleši z mano. - Ne znam.
Ayala je tako rekel. Katalonija bo kmalu padla.
Nato bo padel Madrid in...........
Si slišal zgodbe o duhu? - Ja.
Včasih mislim, da smo tudi mi duhovi.
Galvez. Sinoči nisi streljal.
Res je.
Superca! - Zate.
Zakaj se smejijo? - Bedaki.
Vrni se v Argentino, dokler se lahko. -Vojne še ni konec.
Anglija in Francija bi lahko posegli vmes.
To so le prazne želje. Tak si kot Ricardo. -Ne.
Nisem kot on. Pred 20 leti sem našel svoje mesto.
In ostal. To je vse.
Poglej, kako skače.
Kje je ta novi?
Ti si tisti, ki vzdihuje?
Živiš tu doli?
Poslušaj...
Kaj zdaj? Boš poklical dr. Casaresa, ritolizec?
Vrzi ga! Daj!
Ne zna plavati!
Tam! - Na levi!
Tam sta! -Primite ga! Previdno!
Jaime! Jaime!
Kaj se dogaja? Kaj sem ti rekel?
In ti? Kaj hudiča, delate tu doli?
Čigavo je to? - Moje.
Če se vam kaj zgodi, bom jaz kriv.
Ven! Ven !
Ven !
Samo pisni o tem, pa te bom razpolovil.
Je že.
Carlos je komaj prišel, pa je že v težavah.
Si prebral Monte Crista? -Verjemate v prikazni?
V tem romanu jih ni.
Mislim, da sem eno videl tukaj.
Carlos, kot vidiš, sem učen človek.
V Španiji še vedno vlada praznoverje. Pridi sem.
Evropa se boji in strah teži dušo. Zato vidimo marsikaj.
V vasi temu rečejo "hudičeva hrbtenica".
To se bojda dogaja otrokom, ki se ne bi smeli roditi.
Nikogaršnjim otrokom. To je laž. Vzroka sta revščina in bolezen.
Tekočina, v katero jih damo, se imenuje voda očiščenja.
Včasih so jo pripravljali z začimbami, rumom....
To je zelo star rum. Prodajam ga v vasi.
Z denarjem vzdržujem šolo. -Pa to res pijejo?
Baje pomaga pri slepoti, bolezni ledvic,...
.. in tudi impotenci.
Traparije. Po 60 letih bi moški dali vse, da bi lahko...
Skratka, če verjameš v duhove in podobne neumnosti,
moraš spiti požirek tega, da bi pozdravil rano.
Nisem prepričan, da sem videl duha. Lahko zdaj grem? - Seveda!
Drugič bodi bolj previden.
Pomiri se. Ne bom te udaril. Ne zganjaj hrupa.
Carlos, prinesi stripe, da si jih pogledamo.
Lep prstan. -S cigare. Našel sem ga pred štirimi leti.
Zelo je lep. - Menjajva.
Gola ženska. Dobra risba, kot fotografija.
Dobro izgleda! Kdo je to narisal?
Mucico ima narobe. Podobna je ustom. -Kako pa to veste?
Kos figove torte. Malo je zmečkana, vendar je dobra.
Ne, vrni mi moj strip. - Prav.
Pozneje ga dobiš. V moji omari je.
Dobro rišeš. -Rad bi risal stripe, ko bom velik.
Kot so moji? -Ne boljše Z več spopadi in zakladi.
In velikimi ladjami s topovi. -Polži so nagnusni. Kaj jedo?
Ste slišali? Vzdihljaj.
Nič nisem slišal. -Jaz pa sem.
Ne poljubljaj me.
Pozabil sem.
To je zadnjič.
Vedno ista zgodba.
Ne zganjaj hrupa. -Se bojiš, da bo stari slišal?
Nikoli se nisem bala. Sram me je.
Mene se sramuješ.
On je kavalir.
Škoda, da to ni dovolj.
Potrebuješ trdi kurac. Nisi imela sreče z možem in zdravnikom.
Stari te gleda zaljubljeno že od takrat, ko je bil mož živ.
Imel sem 17 let. Njiju je zanimala poezija, mene telo.
Ta noga...
Nočem razmišljati o njej. Boli.
Včasih mi je hudo.
Toda potrebujem jo, da ostanem na nogah.
Danes sem spet videl luči na nebu. -Nikoli ne bo konec.
Vojna je sranje. -Meni je všeč. -Ti je všeč, bedak?
Ja, ker vidiš letala, kako delajo tole.
Moja mama pravi, da je zemlja tako suha in zrak tako vroč,
da mrtvi ostanejo na pol poti do nebes. -To je neumnost.
To je kot tisti, ki vzdihuje.
Ne začenjaj spet s tem, usrane.
Duh je. Ko je padla bomba, je izginil neki deček. Santi.
Nihče več ni izzival Jaimeja. -Santi je spal v tvoji postelji.
Jaz govorim.
Učitelji mislijo, da se je prestrašil bombe in pobegnil.
Da so ga morda našli pastirji in da je še vedno živ.
Ali pa so ga ujeli klavci in mu izpustili kri. -Ja.
Kri prodajo bogatašem, obolelim za tuberkolozo. -In kje je duh?
Prišel je z bombo. Njo vprašaj.
Vzemi enega.
Umakni se!
Daj jih notri! Previdno! Ne razbij jih!
Gospodična.
Našel sem tole. Mislil sem, da vam bo morda všeč.
Odpri vrata, Jaime. -Zelo je lep.
Videti je zlat, a ni. -Zame je.
Zelo je lep. Hvala.
Jaime!
Kaj je to? -Otroške stvari.
Mi lahko kdo pove, kaj ti elegantni gospodje lovijo?
Galvez? -Svinjo. Merjasca.
Zakaj ne žirafe? Carlos? - Mamuta.
Zelo dobro. Kaj je mamut? -Prednik slona. -Zelo dobro.
Te je to naučil tvoj tutor? -Ljudje so delovali v skupinah.
Nihče ni smel odnehati.
Zamislite si mamutovo smrt. Gotovo je bila strašna.
Mamutski zrezek, odlično.
Lahko ti pomagam pisati zgodbe za tvoje stripe.
Nikogar ne potrebujem. Zgodbe in risbe so moji.
Jutri bomo nadaljevali z drugim delom prazgodovine.
Pustite stvari v spalnici.
Potem je odmor.
Santi..
Zadovoljstvo zagotovljeno. -Upam. -Izvolite.
Ni veliko. -Hej, vi! Barabe!
Kaj je to? -Mednarodna brigada. Španci, Kanadčani in Kitajec.
Kaj hudiča, dela Kitajec v španski državljanski vojni?
Ti, glej v noge!
Poznate koga, zdravnik?
Bomba, če si živa mi povej, kje je Santi..
Santi...
Govori z mano. Nočem, da kdo umre.
Mnogi od vas bodo umrli..
Santi, prosim..
Zrno moči.
Dolgo si bil pokonci. -Govoriti morava. Otroci ne smejo slišati.
Zelo slabo kaže. -Se je kaj zgodilo? -Ja.
Oditi morava. Še danes, če je mogoče. Ujeli so Ayalo.
Gotovo so ga zasliševali. Oditi morava. -Kam?
V Marseilles, z Ricardsom. Ne moreva več ostati.
Ne morem pustit dečkov. -Vzela jih bova s sabo.
Uporabila bova zlato. -To je za cilj. -Jebi ga!
Vedno sem misli, da bo prišel drug čas, a ni.
Carmen, če se ti kaj zgodi...
Otroci čakajo vaše dovoljenje za zajtrk.
Vzela bom dokumente. Odšla bova.
Otroci, lahko začnete. Začnite, prosim.
Začnite. -Mama mi je pisala. Počuti se veliko bolje.
Kmalu pride pome. -Sinoči sem videl tistega, ki vzdihuje.
Sinoči? Izmislil si si.
Santi je. O tem sem prepričan.
Odhajaš? Kam greš?
Kaj bo z mano?
Briga te zame.
Počasi zaključite, toda med jedjo...
..pozorno poslušajte, ker vam moram nekaj povedati..
Ti lahko greš, toda zlato bo ostalo. -Kakšno zlato?
Samo do tega ti je bilo? -Tako je.
Kaj delaš?
Skrila sem te tu, da ne bi umrl zunaj. -Daj mi ključ!
Veš, kaj? Od vseh sirot si ti najbolj otožen.
Izgubljen. Princ brez kraljestva. -Tiho!
Edini, ki je bil zares sam. -Rekel sem, da utihni!
Izgini ali pa te ubijem!
Poglej, kdo te je prišel rešit. Stari modrec.
To orožje še dela?
Ko ti stari coprnici šepetaš lepe besede, jo jaz porivam.
Zdaj pa že izgini!
Kaj si videl? -Saj veš.
Ne vem. Povej mi.
Santija. On je tisti, ki vzdihuje.
Mrtev je, kajne?
Otroci, Conchita, prinesi kante bencina za na pot.
Prosim, ne!
Vsi se boste vozili v zadnjem delu kamiona. Pot bo dolga.
Starejši bodo morali skrbeti za mlajše.
Če se kdo boji, lahko sedi z mano.
Kaj delaš?
Ste dobro, gospa? -Moja umetna noga.
Težja je kot običajno.
Si mislila, da nam bodo kmetijo podarili? Zakaj pa to?
Nor si. Vsi so notri.
Me boš ustrelila?
Ne, prosim...
Kaj je bilo to? -Otroci! Ven, vse bo zletelo v zrak!
Ven!
Carmen?
Carmen!
Pusti! Gremo!
Vsi ven!
Zebe me. - Ne premikaj se.
Ne premikaj se.
Ne premikaj se. Ne glej.
- Je grozno?
Prinesi mojo torbo iz laboratorija Hitro!
V vasi eksplozije niso mogli slišat.
Bila je le ena od mnogih. Ne moremo pričakovati pomoči.
Če bom hodila celo noč, bom v vasi do poldneva.
Nekaj...
....ti moram povedati.
Če ti ne povem zdaj... - Prosím ne. 566 Ne morem..
Ne morem te poslušati. Prosim,...
tokrat pusti...
...meni, da govorim.
Naučil sem se novo pesem.
- Ja, pesem?
'Ostani ob meni ko svetloba ugaša...
...in kri počasneje teče....
...Živci drhtijo od bolečine...
...ko srce mi počasneje bije...
...In se kolesa mojega bitja vrtijo počasneje...
Ostani ob meni...
...ko krhko telo se mi od bolečine zvija...
...ki je na robu resnice,..
...in ko manični čas...
..še naprej prah raznaša...
...in hektično življenje v ognju poka.
Ostani ob meni,...
...ko se razblinjam..
...in mi lahko pokažeš konec mojega boja...
...v somrak...
...večnih dni
...na nizkem in temačnem robu življenja.
Gospodična!
Zrno moči.
Carlos, poglej.
Dr. Casares...
Kurba hudičeva..
Moral bi ga ubiti, ko sem imel priložnost.
Vrnil se bo...
In jaz bom tu....
...čakal nanj.
Carlitos...
...prinesi mi...
...moje plošče, mojo glasbo.
Potrebujem jo. Prav?
Si lačen?
Jej grah, dober je za srce.
Bolj ko ga ješ, bolj prdiš.
Tišči me v želodcu.
Ta mali so morda lačni..
Bi lahko ubilo koga?
Jaz bi.
O Santiju si imel prav.
Res je mrtev.
Toda nisem ga jaz ubil. jaz
- Misil sem. -Z njim sem bil.
Vse sem videl.
Začelo se je v jami..
Pregovoril sem ga, da greva ponoči ven, nabirat polže..
Beži, Jamie. Jacinto je tu.
Kaj si videl? -Nič.
- Si videl sef? -Ne.
Si videl sef?
Zakaj si prišel sem?
Kdo je bil s tabo?
Santi, vstani.
Get up.
Bil sem reva.
Vedno sem se bal Jacinta.
Zelo sem se ga bal.
Toda nič več.
Ko ga bom spet videl,..
...vem, da ga bom ubil.
Poglej, kdo je tu.
Kaj bo storil?
Opraviči se in pojdi v avto.
Ne bojim se te.
- Sramotiš me pred njima.
Opraviči se. Opazujejo naju.
Ne bojim se te.
Opraviči se.
Žival si!
Doktor,.....
storil sem, kot ste naročili.
Toda z Sovinih ran ni nehalo krvavet.
Conchita...
Nekdo prihaja.
Nekdo prihaja, doktor!
- Pomagaj mi na noge.
Jaime, daj ploščo.
Obrni zvočnik proti oknu.
Nisi rekel, da je mrtev?
-Kurba!
Nihče nič ne ve. Čakali bomo.
Odhajajo!
Vse življenje sem puščal.
...zadeve nedokončane.
Ne bom vas pusti same, obljubljam.
Nikol ne bom odšel.
Zgoraj bova.
Ne bom pobegnil.
Rad bi govoril s tabo.
Nič.
Gotovo so se odpeljali.
Kaj hočeš?
Jacinto.
Pripelji ga k meni.
Razumem.
Pomagal ti bom.
Jaime! Videl sem Santija! Povedal mi je, kaj hoče!
Staremu sem moral zlomiti prste.
Še mrtev je bil trmast.
Pohitite!
Tu je nekaj!
- Marcelo! Umaknite se!
Odlično. Nismo zastonj prišli.
To je tvoje, kajne?
Od tod moramo.
Eden mora zlesti skozi okno..
..in odpret vrata.
- In potem?
Kaj je?
Se bojiš?
- Seveda se.
Nisi ranjen kot Sova.
Ne krvaviš. Nič ti ni.
Santi je mrtev.
Jacinto ga je ubil.
Če bomo ostali, nas bo ubil.
Bi rad sedel in čakal?
Mislite, da nas bo izpustil?
Da se bo vse dobro končalo, če ga bomo poslušali?
Oboroženi so.
Močnejši so od nas.
Toda nas je več.
Čakaj.
Poglej,če še vedno delajo..
Pojdi.
-Prav.
Galvez, si se poškodoval?
Malo.
Pizda!
Poglej še enkrat!
Tu ni ničesar razen spominkov in fotografij! Samo sranje!
Eden od nas mora ven in pripeljati Galveza.
Kdo gre?
Jaz grem.
Ti ne. Jaz grem, bolj suh sem.
Kdo je odprl vrata?
Dr. Casares je odprl vrata.
Rekel je, da bom dobro in da moramo biti pogumni.
Tu ni zlata. Me slišiš?
Ti in tvoje neumne zamisli.
Pizda!
Zlato, zlato. Pa kaj še!
Moj oče.
Bil je iz Canade.
Bil je knjigovodja.
Moja mama je bila iz Toleda.
To sem jaz.
Zbledela je...
To sem jaz.
Jutri gremo.
Misliš, da bi nas lahko sprejel tvoj brat na Portugalskem?
Nimamo veliko časa.
Kako osamljen, princ brez kraljestva,.
...človek brez topline...
Jacinto, 1925, v Malagi.
Videl sem zlato.
Tu je.
Moramo ga le poiskati.
Našli ga bomo in jutri vse zažgali.
-Pa dečki?
Nimajo staršev.
Nikogar. Le kdo jih bo pogrešal?
Vojna je.
Oni so kaplja v morje.
Poslušaj, Jacinto.
Zažgi vse, pobij otroke, briga me.
Toda jutri gremo.
-Potrebujemo stvari iz avta. -Pohitita.
Potreboval bom pomoč.
Pridi, Svinja.
Nor si!
Jebi se!
Ne, vidva se jebita! Zdaj je vse moje!
Kurba hudičeva!
Dobra šala!
Galvez, pojd tja!
Puška, Jaime! Puška!
Santi...
Kaj je prikazen?
Tragedija. Obsojena na ponavljanje?
Trenutek bolečine morda.
Nekaj mrtvega, ki se zdi živo.
Občutek, zaustavljen v času.
Kot zamegljena fotografija.
Kot žuželka. Ujeta v jantarju.
Prikazen...
...to sem jaz.
MOJIM STARŠEM
Podnapis aranžma: Plavi-G Maj 2003